Released on www.Danishbits.org
Ensimmäinen maailmansota nopeutti Osmanien valtakunnan hajoamista.
Se oli hallinnut Lähi-itää viisi vuosisataa.
Siirtomaavallat halusivat sen alueet...
Jos Osmanien valtakunta lopultakin hajoaa -
Venäjä ottaa Dardanellit lähialueineen ja Italia saaret lähellä rannikkoa.
- Käykö se Ranskalle? - Heille ei käy mikään.
Se kuuluu heidän luonteeseensa.
- Entä suuret alueet? - Ranska sai Libanonin ja Syyrian.
- Antakaa meidän lukea ajatuksenne. - Haluatteko oikeasti Libanonin?
Sitä tuhatvuotista sotkua ei koskaan selvitetä.
Syyria voi olla vielä isompi ongelma. Sunneja, shiioja, alaviitteja -
druuseja ja kristittyjä toistensa kimpussa.
Pohjoisosissa on kurdeja. Antaa ranskalaisten hoitaa heidät. Tai yrittää.
- Annamme heidän epäonnistua. - Tiedän, mistä saatte tietonne.
Tarkoitatteko naista? Sitä naista?
Pikkumieliset kiistat käsitellään juomien nauttimisen jälkeen.
Sitten meidän tilanteemme. Alue B on vallassamme.
Sain ranskalaisilta Bagdadin, Basran ja Kuwaitin. Ne ovat hallinnassamme.
- Miten laadimme rajat? - Se selviää aikanaan.
Nyt. Tämä on oikea hetki. Se täytyy tehdä nyt.
Ongelmat alkavat etelästä.
Raja on häilyvä katkoviiva. Ibn Sa'ud on ongelma.
Ongelmia on kaksi. Hän haluaa hallita itsenäistä Arabiaa.
Hän haluaa joustavat rajat. Yksi heimoista haluaa pohjoiseen kesälaitumille.
Siellä ei ole laitumia vaan hiekkaa.
Hän haluaa rajan, joka perustuu ihmisten liikkumiseen.
Se ei käy. Kuka tuntee heimot parhaiten?
Suvut, liittoutumat ja kilpailusuhteet. Kuka on beduiiniheimojen asiantuntija?
Kuka hallitsee kaikkea tätä?
Puhumme kuningasehdokkaille. Kuka tuntee ehdokkaat?
- Kuka tuntee heidät parhaiten? - Se nainen. Gertrude.
- Kuka Gertrude? - Gertrude Bell.
Typerä akka. Hölöttävä tyhjänpuhuja -
joka on omahyväinen ja miesmäinen.
Maailmaa kiertävä, takalistoaan heiluttava pölvästi.
- Gertrude, katso minua. - Äiti, älä viitsi.
- Älä kerro, miten pitää käyttäytyä. - Valitettavasti teen sen.
Sinun pitää hymyillä. Älä pelottele nuoria miehiä älylläsi.
- Miten? En voi leikkiä tyhmää. - Kuuntele heitä ja hymyile.
Siitä tulee vaikeaa.
Näyttää upealta.
ROUNTON GRANGE LOWTHIAN BELLIN PERHEEN KARTANO
- Entä sen jälkeen? - Leijonanko? Sitten ammuin elefantin.
- Se kaikki tapahtui eteläisessä Sudanissa? - Ei, seurueemme oli siirtynyt Keniaan.
Se oli melkoinen safari.
Ammuitte varmaan enemmän kuin yhden norsun?
Ensin sarvikuonon, sitten leijonan ja viimeiseksi kaksi urosnorsua.
- Jäikö Afrikkaan norsuja jäljelle? - Mitä tarkoitatte, neiti?
Gertrude, haluaisin karata kanssasi.
Minne? Pariisiin? Intiaan? Pyramideille?
Ulkona on lato.
- Tarkoitatteko heiniä? - Voimme poistua hetkeksi huomaamatta.
- Tarkoitatteko haureuden harjoittamista? - Ehdottomasti.
- Kuin karja pellolla? - Ehdottomasti.
Arnold Runcie, tuskin tunnen teitä, mutta näytätte pitävän lehmistä.
- Ehdottomasti. - Montako teillä on?
Newcastlen lähellä minulla on 800 herefordia.
Skotlannissa minulla on niitä 2 000.
- Entä anguseja? - Kyllä.
Mustia anguseja.
Neiti Bell, kiitos tästä kunniasta.
- Täällä, herra Havenhurst. Vasemmalla. - Pyydän anteeksi.
Pyydän anteeksi.
Luojani, pyydän maanjäristystä.
En kestä tätä enää.
Oloni on niin kotiutunut. Se tukahduttaa minut.
- Mitä minun pitäisi sanoa, Gertrude? - Sinua ei olisi pitänyt päästää Oxfordiin.
Hän valmistui huippuarvosanoin historiasta.
- Hyvän perheen nuori, naimaton nainen... - Ei saa kulkea ilman saattajaa.
- Gertrude, istuisit nyt. - En halua istua.
Olen tukenut sinua aina. Olen nähnyt sinun kiipeävän terävillä kalliolla.
Liuta lastenhoitajia erosi itsepäisyytesi vuoksi.
Mitä sitten?
Muistatko, kun kiipesit puuhun puistossa lampunvarjostin selässäsi?
- Muistan sen. - Olit 5-vuotias ja luit jo sujuvasti.
- Joku näytti sinulle da Vincin luonnoksia. - Muistan sen laskuvarjon.
- Kuka ihme tarvitsee laskuvarjoa? - Kaikki tarvitsevat laskuvarjon.
Minuun sattui sinua enemmän, kun mursit nilkkasi.
En halua ajatella sitä. Se sattuu vieläkin.
Viekää minut pois täältä. Pyydän, olkaa niin kilttejä.
Intiaan. Arabiaan. Minne tahansa, olkaa kilttejä.
Tiedäthän...
Vaikka minuun koskee, kun et ole täällä...
- ...sinut täytyy lähettää muualle. - Minne?
Miten olisi Teheran? Lähetystömme.
KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Esittelen Gertruden, Mary. Esittelyjen aika, anna lasisi.
Teidän ylhäisyytenne. Hyvät naiset ja herrat, tulkaa tänne.
Tulkaa, kiitos.
Haluan esitellä Gertrude Lowthian Bellin.
Hän on älykäs nuori oppinut, ja kutsun häntä ylpeänä sisarentyttärekseni.
Hän on vaimoni Maryn sisarentytär, ja me rakastamme häntä.
Uskon, että teette hänen vierailustaan uskomattoman kokemuksen.
Mitä tulee rakkaan vaimoni paluuseen... Pojat, hurjat päivät päättyivät.
Ruokasaliimme ei enää ratsasteta hevosella.
Moitteettomalla brittiläisellä nurmikollamme ei enää riekuta humalassa.
Hädänalaisten neitokaisten pelastaminen loppuu nyt.
Julkinen epäkunnioitus -
rakasta kuningatartamme Victoriaa kohtaan päättyy nyt.
Hänen pitäisi vierailla luonamme -
että hän tottuisi ajatukseen, ettei imperiumi ole sievistelijöille.
Malja brittiläiselle imperiumille!
Sekä Persialle, jolla on 5 000 vuoden runouden perintö.
Miksi lasini on tyhjä? Missä samppanja on?
Nämä tuoksut ovat uskomattomia.
- Ja linnut. - Satakieli. Kun itken tyynyyni -
- naaraiden laulu saa minut iloiseksi. - Uskon, että vain urokset laulavat.
- Älä pilaa iloani. - Anteeksi, Flo.
Hei.
- Olen Henry Cadogan. - Hän on lähetystösihteeri.
Olen vain kolmas lähetystösihteeri.
- Tervetuloa majesteettimme lähetystöön. - Hänen sievistelevän majesteettinsa.
Minut on määrätty suojelemaan ja viihdyttämään teitä.
Jos kaipaatte jotain, kertokaa minulle.
Teen sen.
Henry, näytä meille temppulyöntisi.
Florence, pöytä on varattu.
Ole kiltti.
En ole sirkusartisti.
Hän osaa kaksi uskomatonta temppulyöntiä.
- Näytä "Kuun kiertorata". - Florence, se on nolo temppu.
- Mikä on toinen temppunne? - "Sammakon loikka."
Henry, näytä korttitemppusi. Hän osaa mahtavan korttitempun.
Niinkö?
Florence, se on hupsu temppu. Ei käy.
Tule.
Neiti Bell, saanko ehdottaa, että laitatte sänkynne katolle?
- Rakastan tähtitaivasta. - Laitan teille hyttysverkon.
Hyttyset ovat kamalia.
- Neiti Lascelles, kyllästyttekö meihin? - Ette suinkaan.
- Florence, tulisitko tänne? - Nytkö?
Uusi Italian suurlähettiläs toi sinulle lahjan.
- Henry, palaan pian. - Selvä.
Tämä on kuin Hirviön puutarha.
Täydellinen kukkien ja tuoksujen painajainen.
Tiedättekö, mitä kaiverruksessa lukee?
Kyllä.
Se on keskiaikaista farsia.
Osaatteko lukea sitä?
"Kylvin heihin viisauden siemenen.
Omin käsin sain kasvamaan sen.
Muuta satoa saanut en, tulin kuin sade ja lähden lailla tuulen."
Neiti Bell, tunnette runoutta. Olette lukeneet Omar Khaijamia.
Niin olen.
Haluan oppia hänen kielensä.
Rakas äiti, käytän tilaisuuden lähettää tämän diplomaattipostissa.
Opettelen farsia lukeakseni runoilijoita alkuperäiskielellä.
Herra Cadogan lähetystöstä on auttanut siinä paljon.
Hän on mukava, älykäs ja oppinut. Hän pitää huolta minusta ja Florencesta.
Pidän hänestä.
Hän kutsui meidät ratsastamaan tänään.
Henry, et voi mennä ratsastamaan. Entä jos putoat?
- Sitä tapahtuu kaikille. - Voit satuttaa itsesi. En pidä tästä.
- Tule mukaamme. - Pelkään hevosia.
Hei.
Neiti Bell, tämä on lempipaikkani koko maaseudulla.
Talven jälkeen vesi on korkealla. Paimenet uittavat karjan kesälaitumelle.
Joskus lampaita on tuhansia.
Paimenet uivat niiden seassa ilmalla täytettyjen vuotien avulla.
Olen nähnyt sen babylonialaisissa reliefeissä. Sitä on tehty 4 000 vuotta.
- Sitä tehdään edelleen. - Uskomatonta.
Joskus nousen tuonne ylös.
Olen kelpo vuorikiipeilijä, mutta miten pääsette tuonne?
Pakko tunnustaa, että se on helppoa. Toiselta puolelta voi kävellä ylös.
Miksi? Miksi menette tuonne ylös?
Menen sinne, kun olen yksinäinen.
Tunnen joskus suurta yksinäisyyttä.
Gertrude! Kirje.
- Kirje minulle? - Ei, Henrylle.
- Herra Cadoganille? - Kyllä, Henrylle. Anna kirje hänelle.
- Anna se hänelle itse. - En voi.
- Miksi et voi? - Lupaa, että et kerro kenellekään.
- Lupaan sen. - Et kerro kenellekään.
En yhdellekään, lupaan sen.
Viime vuodesta lähtien...
Yhden vuoden, kahden kuukauden ja yhdentoista päivän ajan...
- Mitä? - ...olen ollut rakastunut Henryyn.
Mitä hän sanoi sinulle tänään? Mainitsiko hän minut?
Ei, puhuimme paimenista.
- Miksi et voi antaa kirjettä itse? - En vain voi.
Kirjeiden lähettäminen postissa voi aiheuttaa juoruja.
Olen kirjoittanut niitä 202.
Kauheinta on...
...että en voi lähettää niitä.
Rakas Florence, kultani.
Teen mitä tahansa puolestasi.
Mutta en voi sotia sydämesi taisteluja.
Rakas isä, en tiedä, mistä aloittaa.
Itä on kuin pitkä uni.
Täti pitää minusta hienoa huolta -
ja herra Cadogan on hyvä opas ja suojelija.
Hän pitää huolta Florencesta ja minusta ja esittelee kauniita asioita basaareissa.
Hän on aina paikalla tarvittaessa eikä koskaan silloin, kun haluamme rauhaa.
Henry.
Kiitos, että toit meidät tänne.
- He syövät myös päät. - Pidetäänkö niitä herkkuna?
Mitä värejä. Niin kaunista.
- Paprikaa. Voitte maistaa. - Voinko?
Miten sanotaan "kiitos"?
Eikö olekin hienoa, Florence?
Neiti Bell.
- Jäin valveille toivoen, että tulette. - En tullut katsomaan biljardia.
Miksi tulitte?
- Halusin nähdä korttitemppunne. - Ymmärrän.
Sitten teen korttitempun. Tulkaa tänne.
Kuten näette, pakka on sekoitettu.
Punaiset ja mustat kortit ovat satunnaisessa järjestyksessä.
Temppu on pirullinen.
Tästä hetkestä lähtien minä en koske kortteihin.
- Te teette kaiken. - Minä?
Langetan päällenne loitsun.
Kun olette loitsun vallassa, voitte katsomatta -
erottaa mustat kortit punaisista.
Katsomatta kortteja?
Se on mahdotonta todennäköisyyden lakien mukaan.
Loitsuni ansiosta -
lakeja ei ole olemassa.
Voitte aloittaa.
- Älkää kääntäkö korttia. - En.
Mitä väriä se on?
Musta.
Punainen. Musta.
Punainen.
Musta. Musta. Punainen. Punainen. Punainen.
Voilà.
Herra Cadogan, koskitte kortteihin kääntäessänne ne.
Gertrude, olet hyvin älykäs.
Vain sinä olet huomannut sen.
- Kutsuitko minua Gertrudeksi, Henry? - Kyllä.
Kutsuitko minua Henryksi?
Seinillä on korvat.
Miten temppu tehdään?
En kerro, mutta olet lähellä ratkaisua.
Olenko?
Rakastan näitä lintuja.
Tulen tänne lintujen vuoksi.
Tämä on hiljaisuuden torni.
- Gertrude, haluatko varmasti ylös asti? - Kyllä.
Siellä voi olla luita ja kalloja.
Ehkä korppikotkia.
Mitä jos suututamme korppikotkat?
Ne ovat luultavasti kuulleet meidät ja lentäneet pois.
Zarathustralaiset jättävät vainajat tänne korppikotkien syötäviksi.
He pitävät niitä pyhinä eläiminä.
- Pelottaako sinua? - En pelkää.
Gertrude Lowthian Bell, haluan suudella sinua.
Ehkä sitä ei pitäisi tehdä täällä.
Juokse. Tule!
Tule!
En jaksa...
- Florence, lopeta tuo synkistely. - Frank.
Älä sano nimeäni noin. Illallispöydässäni ei itketä.
Anteeksi, että synnytin tyttären. Halusit ilmeisesti pojan.
Minua ei olisi haitannut, vaikka olisit synnyttänyt dromedaarin.
Kuuntele, kultaseni. Kyyneleissä on hyvä puolensa.
Jos itkee paljon, pissaa vähemmän.
Poltetaan sikari yhdessä.
Leipää. Pala leipää.
Limppu leipää.
Viiniä. Pullo viiniä.
Joten...
- Pärjäät hyvin. - Niinkö?
"Limppu leipää alla oksan, pullo viiniä ja kirja runojen.
Vieressäni se laulaa erämaassa -
ja erämaa on paratiisi yhä."
- Lisää. - Katso tätä säettä.
"Ajan linnun -
lento lyhyt on."
- Aleksanteri Suuren ajalta. - Kyllä.
2 200 vuotta katsoo sinua.
- Onko se minulle? - Ei.
Vain puolet siitä.
Hopeaseppä leikkasi sen kahtia.
Puolikas meille molemmille.
Oli kumpikaan meistä missä tahansa -
tämä todistaa, että kuulumme toisillemme.
Jos toinen meistä kuolee, toinen pitää koko kolikon.
Henry.
- Tule tänne. - Mitä nyt?
Gertrude Lowthian Bell.
Menetkö naimisiin kanssani?
- Kuulinko oikein? - Kyllä. Menetkö naimisiin kanssani?
- Etkö polvistu? - Voi ei.
Tein tämän väärin.
- Kyllä! - Kyllä?
Onko hyvä? Menetkö naimisiin kanssani?
Kyllä.
Henry?
Mitä teet?
Miten pääsit vartijoiden ohi tikkaiden kanssa?
Osaan tehdä kaikki tärkeimmät asiat.
Olisit voinut pudota ja kuolla.
Oli hyvin tärkeää, että ratkaisen mysteerin.
- Minkä mysteerin? - Katsohan...
Rakastan hymyäsi.
Moni mies, joka on rakastunut tytön hymyyn -
on tehnyt virheen ja mennyt hänen kanssaan naimisiin.
Tässä on koko tyttö sinulle.
Miksi isä ei ole vastannut?
Älä huoli. Posti viivästyy, sillä se lajitellaan ulkoministeriössä.
- Lähetin sähkeen kaksi päivää sitten. - Sähkeen? Lähetystöstäkö?
- Sitten kaikki tietävät meistä. - Ei. Kysyin vain, onko hän kirjoittanut.
En ole kuullut hänestä mitään.
Olen huolissani.
- Miten voin auttaa? - Olen Bamshad sanomakeskuksesta.
Sähkeitä ei ole tullut, mutta teille tuli kirje.
Tiedän, että odotitte sitä. Palvelen teitä aina.
- Minä... - Mitä?
Antaisin henkeni kaltaisenne naisen puolesta.
Palaan kotiin ja puhun isäni kanssa.
Rakkaus ei tunnusta lakeja. Älä mene.
- Hänen ansionsa eivät tee vaikutusta. - En välitä siitä.
- Tiedätkö, miten vähän diplomaatti tienaa? - Asuisin vaikka teltassa rakkaani kanssa.
Tiedän jotain, mitä sinä et. Se mies on uhkapeluri.
Hänellä on suuria velkoja.
Sinulla oli valtavasti velkaa terästehtaan perustamisesta.
Sanon silti ei. En anna suostumustani -
tälle lapselliselle suunnitelmalle.
Satakieli ruokki punaruusua sydämensä verenpisaroilla.
Tuuli yltyi.
Se heilutti oksia kateellisena ja vangitsi sydämen sadoin piikein.
Mitä?
Se saapui diplomaattipostina Teheranista.
"Kolikko ja Henry Cadoganin vaatteet -
löydettiin siististi aseteltuina kivelle Lar-virran rannalta.
Cadoganin ruumis löytyi seuraavana päivänä -
kalliokielekkeen alta toiselta puolen virtaa.
Suurlähetystö pahoittelee tätä traagista tapaturmaa."
Se ei ollut tapaturma.
Mukana on lyhyt viesti Cadoganilta, jonka annan vastentahtoisesti.
Gertrude, annan sinun olla rauhassa.
"Ikuinen rakkaus pitää tyytyväisillä käsivarsillaan -
maan, ilman ja vesien syvyydet."
Valo silmieni ja sydämeni sato -
olet vihdoin muistoissa muuttumattomissa minun.
Hän lähdöstä ei tehnyt vaikeaa ja jätti minulle vaelluksen kivun.
Ohjastaja kamelin, auta lastini maasta nostamaan.
Sääli olkoon kumppanini matkaan.
Kasvoni tomun peittämät ja silmäni vetiset.
Tomusta ja kyynelistä taivaankansi tekee onnen seinien tiilet.
En tornittanut ollut ja aika on loppunut.
Mitä pelaisin päivän ja yön shakkilaudalla?
Kuolema vei voiton.
KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
Ensimmäistä kertaa elämässäni tiedän, kuka olen.
Sydämeni kuuluu vain aavikolle.
AMMAN, 1906 ISON-BRITANNIAN KONSULAATTI
Miksi lähdette aavikolle? Yksinäinen nainen sota-aikana.
- Oletteko kokenut aavikon? - Miten se liittyy asiaan?
Miksi lähditte Englannista lopullisesti, kuten sanoitte?
En tiedä itsekään, mutta koin valaistumisen.
Neiti Bell, sallikaa minun olla rehellinen. Tuo on säälittävää.
Mitkä ovat aikeenne?
Aion muuttaa aavikolle ja suorittaa arkeologisia tutkimuksia
- Tutkia beduiineja. - Beduiineja? Jo nyt on.
Se ei käy.
Saanko muistuttaa, että he ovat turkkilaisten hallinnon alaisia?
- Pyydättekö heiltä luvan? - En, enkä kysy teiltäkään.
Muistakaa, että pian heidän imperiuminsa on meidän.
En halua vaikeuksia käynnissä oleville toimillemme.
Ette aloita konfliktia turkkilaisten kanssa beduiinien vuoksi.
Seikkailunne on haitallinen ja vaarallinen.
Teillä ei ole valtaa estää minua.
- Te ette mene sinne. - Kyllä menen.
Olen jo ollut siellä ja aion palata. Näkemiin, hyvät herrat.
Ilmoitan turkkilaisille suunnitelmistanne vaikka se maksaisi minulle.
Typerä aikeenne ei toteudu.
Fattuh.
Tiedätkö, että meidät ja miehesi voidaan pidättää?
- Olen valmistautunut siihen. - Jopa siihen?
Fattuh on aina valmistautunut.
Teidät kaikki on pidätetty!
Luutnantti. Miten voin auttaa?
Kuka antoi teille luvan lähteä keskellä yötä ilman viranomaisten lupaa?
- Meillä on lupa. - Kuka olette?
Fattuh, neiti Bellin palvelija.
Neiti Gertrude Bell. Tunnen teidät. Onko teillä aseita?
Ei ole.
- Asiakirja tulee suoraan... - Istanbulista, suoraan ministeriöltä.
Neiti Bell, pyydän anteeksi. Saimme sähkeen Ammanista.
Tiedonanto hallitukselta ei varmaan ehtinyt Ammaniin asti.
Byrokratia on aina samanlaista. Jopa ulkoministeriössämme Lontoossa.
Onko niin?
Kiitos, luutnantti. Hevosenne taitavat olla janoisia. Liityttekö seuraamme?
- Mistä sait luvan? - Tunnen Ammanin suurmoskeijan kirjurin.
- Hän väärentää mitä tahansa rahasta. - Fattuh...
Luutnantti, oletteko varuskunnasta rautatien varrelta?
Kyllä, neiti.
- Paljonko siellä on ratsuväkeä? - Noin 60.
Määrämme vähenee. Meitä oli 100 huhtikuussa.
- Entä tykistö? - Poissa. En olisi saanut kertoa.
Olen vain matkailija ja tutkija. Kaikki tietävät, että Osmanien joukot -
on ripoteltu ympäriinsä. Siitä voi lukea lehdistä.
Minun tukikohtani ei ole lehdissä.
- Haluan tarjoutua ottamaan valokuvan. - Sepä ystävällistä, lady Bell.
- Kuva teistä ja miehistänne. Sopiiko se? - Mieluusti.
En halua kantaa sotasalaisuuksia -
joten annan negatiivin teille.
- Voitte kehittää sen Ammanissa. - Kiitos.
Menkää keskelle. Kyllä.
Kaunista valoa. Katsokaa tänne.
Loistavaa.
Lisää vettä, Omar.
Kaivossa on hyvin vettä. Voimme täyttää hänen kylpyammeensa.
Rakas päiväkirja. Olemme saapuneet keitaalle.
Se on kuin beduiinien taruista.
Aavikon yksinäisyys lohduttaa minua omassa yksinäisyydessäni.
Fattuh kysyi, miksi pyydän aina kaksi lasia teetä.
Pitäisikö minun kertoa, että toinen on miehelle, joka elää sydämessäni?
Jatkamme matkaa päivästä toiseen.
Leirin pystyttäminen on tuttua rutiinia.
Mitä syvemmälle kuljemme aavikolla, sitä enemmän kaikki tuntuu unelta.
Välillä ylitämme maastoa, jossa on lähes mahdotonta kulkea.
Yli kovien suolakiteiden, jotka ovat kuin posliinisiruja.
Usein en seuraa karttaa vaan uteliaisuuttani.
Itään Kuolleestamerestä näin Wadi Mujibin kätketyn rotkon.
En odottanut löytäväni aavikolta niin raikasta vettä.
Mitä syvemmälle menen tähän salaperäiseen sokkeloon -
sitä paremmin opin tuntemaan itseni.
Fattuh löysi jotain ihmeellistä läheltä rotkolaakson perukoilta.
Se oli neoliittinen keihäänkärki. Vähintään 10 000 vuotta vanha.
Arvelen, että esihistoriallisina aikoina täällä on sodittu.
Tätä paikkaa oli helppo puolustaa.
Fattuh sanoi, että se ei pidä paikkaansa. Niin kauan sitten maailma oli paratiisi.
Paratiisin aika koittaa uudelleen, jos elämme hurskasta elämää.
Profeetta ennusti sen.
Paratiisissa ei ole aikaa, ikää tai asuinpaikkaa.
Se odottaa meitä.
Tämä sai minut innostumaan arkeologiasta syvemmin.
Lähellä rotkoa on brittien arkeologinen kaivauspaikka Petrassa.
Päivän matkasta tuli vaikea sateen vuoksi.
- Tervehdys. - Tervetuloa, neiti Bell.
Olen Campbell Thompson. Kollegani T.E. Lawrence.
- Mitä T.E. tarkoittaa? - Thomas Edward.
- Inhoan niitä. Käytän nimeä Lawrence. - Selvä, Lawrence.
- Odotimme teitä. - Niinkö? Emme lähettäneet viestiä.
Tähdet näkevät teidät öisin ja hiekan äänet kertovat askeleistanne.
Anteeksi, hän on aina tuollainen.
- Mitä kaltaisesi koulupoika tekee täällä? - Hän on arkeologian tohtori.
Thompson. Minulla on tohtorintutkinto keskiaikaisista ruukunpalasista.
Se seuraa minua kuin vanhanpiian pieru.
Haluan siitä eroon. Mennäänkö?
Tämä on surkea paikka. Haudanryöstäjät ovat kajonneet kaikkeen.
Kerta toisensa jälkeen. Olemme jumissa täällä.
Lawrence unelmoi suurista kulta-aarteista.
Luoja, anna meille babylonialaisia savitauluja, joita saksalaiset löysivät.
Kaivausmenetelmämme eivät ole heidän tasollaan.
Totta, rakas Gertrude.
"Rakas"?
- Vyön käyttäminen oli virhe. - Vain poikamiehet käyttävät niitä.
- Ja? - Paikalliset etsivät minulle vaimoa.
Vaimo, kuinka karmivaa.
Täällä levisi huhua, että olet morsiameni Englannista.
En tiedä, onko oikea mies sinulle syntynyt vielä.
Osmanien valtakunta ei kestä enää kauan. Se on kuin Rooma ennen tuhoaan.
Mitä tulee tapahtumaan?
Kaaosta ja sotaa.
- Brittiläinen imperiumi astuu valtaan. - En usko sitä.
Arabien kansallishenki on nousemassa. He ovat tulevaisuus.
Ehkä, mutta merkittävät muutokset vaativat vuosisatoja.
- Se tapahtuu elinaikanamme. - Ei enää politiikkaa.
- Olemme arkeologeja. - Olen toistaiseksi vain matkailija.
Juodaan matkailijoille. Ja niille, jotka kaivavat mysteerejä esiin maasta.
Meillä ei valitettavasti ole laseja.
Tiedätkö mitä, Gertrude? Riippumatta ihmisten puheista...
Leirinuotion pehmeässä kajossa ja viskipullo kädessä olet hyvä morsian.
Gertie! Söitkö jo aamiaista?
Minulla on krapula.
Päänsärkyni on Rooman valtakunnan kokoinen.
Harmi, että Rooma ei pala eikä Nero laula meille valittaen tulesta -
jonka hän itse sytytti. Ne olivat aikoja.
- Hiljempaa, Lawrence. - Gertie...
Älä lähde. Paikalliset naiset alkavat taas etsiä minulle vaimoa.
- Suutelenko sinua kaikkien nähden? - Ehdottomasti.
- Suudelmani vapauttaa sinut. - Loistavaa.
Gertie, ole kiltti äläkä mene naimisiin kanssani.
Ehdottomasti.
KOLME KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Damaskos Ison-Britannian pääkonsulin toimisto
Sisään. Neiti Bell, hän on konsuli.
Neiti Bell. Tervetuloa takaisin.
Onnittelut turkkilaisten viranomaisten harhauttamisesta.
- Minulla oli lupa, jos ymmärrätte. - Miten väärensitte sen?
Sen teki kirjuri päämoskeijasta. Eräs parhaista väärentäjistä.
Palvelijani järjesti sen. Jos tarvitsette asiakirjoja...
Imperiumi ei sorru halpoihin temppuihin.
Mitä nyt väärennämme saksalaisten ja turkkilaisten rahaa heidän päänmenokseen.
Olkaa hyvä ja istukaa.
No.
Tulin ilmoittamaan, että lähden Jabal al-Duruziin.
- Ette ole tosissanne. - Kyllä olen.
- Siellä ei ole käyty vuosikymmeniin. - Joten nyt on korkea aika.
Brittisotilaat eivät lähde saattajiksenne. Se provosoisi druuseja. Sotilaana minä...
Majuri. Walesin kuninkaallisen rykmentin majuri.
Tunnemme toisemme hyvin.
Majuri, tulin pyytämään sitä, minkä jo ystävällisesti lupasitte.
Vaikka ette kuulisi minusta kuukausiin, älkää lähettäkö ketään perääni.
- Druusit pitävät teitä vakoojana. - Ehkä olen sitä.
Mutta en vakoile kenenkään puolesta kuin itseni.
- Olen konsulin vaimo. - Älä suotta ole muodollinen, kulta.
Hän on Judith. Tervetuloa.
- Toin teille kummallekin lahjan. - Hyvin ystävällistä.
- Löysin ne markkinoilta. - Se on kaunis.
Ne ovat šeikin tikarit. Älä pilko niillä sipuleita.
Tulkaa.
Druusit arvostavat itsenäisyyttään ja vastustavat turkkilaisia.
- Vain he ovat kukistaneet turkkilaiset. - Siksi he ovat kiinnostavia.
Heidän islaminuskossaan on kristittyjä, gnostilaisia ja uusplatonistisia sävyjä.
Ei puhuta Platonista. Otatteko lisää kuskusia?
Emme puhu Platonista vaan suuresta vaarasta, joka odottaa neiti Belliä.
- Se on riskin arvoista. - Olkaa varovainen.
Druusit eivät noudata sääntöjä. He tappavat jättämättä ketään henkiin.
Niin kauan kun heillä on ruutia jäljellä ja voimaa vetää liipaisimesta -
he tappavat kaikki naisia ja lapsia myöten.
Ottakaa ne.
Ei, tämä on liian anteliasta.
Kulta, sinähän olet sanonut, että et koskaan luovu noista pistooleista.
Nyt luovun niistä.
Neiti Bell. Ne ovat teille.
Minulle?
Kuljemme läpi beduiinien mittavien maiden -
ja alan ymmärtää, kuinka monimutkaisia heimojen suhteet ovat.
Fattuh on ollut paras opettajani.
Hän sanoo, että tilanne on herkin druusien ja beni sakhrien välillä.
Olen huolissani Omarista, neiti Bell.
Kuulin vasta tänään, että hän on beni sakhr -heimosta.
- Jätämmekö hänet odottamaan? - Druusit eivät anna heille armoa.
Jos kaksi kohtaa, vain toinen jää eloon.
Lady Bell?
Druusit tunnistavat Omarin beni sakhriksi hänen aksenttinsa perusteella.
En ottanut sitä huomioon. Mitä teemme?
Kysy Omarilta.
Omar, lähetänkö sinut takaisin ennen kuin on myöhäistä?
Omarista tuli yhtäkkiä kuuromykkä.
- Milloin? - Tunti sitten.
Olette vankejani. Te kaikki kuolette.
Jos kuolen, kuolen šeikin käsissä.
- Viekää minut šeikkinne luokse. - Neiti Bell, te haavoituitte.
Se ei ole vakavaa. Viekää minut šeikkinne luokse. Heti!
- Naiset kulkevat naisten ovesta. - Tämä nainen seuraa miehiä.
Istukaa. Istu, nainen.
Ole hyvä. Kuka olet, kun uskallat tulla tänne?
Olen Gertrude Bell, brittiläisen imperiumin kansalainen.
Kiitä luojaasi, että et ole saksalainen. Ole hyvä ja istu.
Kiitän luojaa jokainen päivä siitä, että en ole saksalainen.
- Oletko vakooja? - En.
Olen kirjailija. Kirjoitan maan kauneudesta ja sen kansasta.
- Oletko runoilija? - Tavallaan.
En kuvaa mitä näen. Annan vain nimen sen kauneudelle.
- Kuten roomalainen Vergilius. - Aeneis.
Kyllä.
Mistä druusien šeikki on kuullut Vergiliuksesta?
Olen matkustanut salassa.
Olen käynyt Damaskoksessa, Beirutissa ja Pariisissa.
Champs-Élysées on maailman kaunein katu.
Baudelaire. "Pahan kukat". Rimbaud.
Olette oikeassa. Se runoilija ei kuvaa mitään, hän vain nimeää asioita.
Puiden ylväys. Mehiläispesät.
Elämä maaseudulla. Hän on kuin meidän runoilijamme.
Totta.
- Saanko pyytää häntä tekemään jotain? - Toki.
Fattuh. Hakisitko puisen laatikkoni?
Neiti Bell, toivottavasti joukkoni eivät satuttaneet teitä?
Kyllä, mutta haava on pieni.
Mitä kutsumme raapaisuksi.
Antakaa heille anteeksi. He eivät tiedä muuta. Olen pahoillani.
Haluan antaa teille lahjan. Se on tärkeä minulle ja sain sen lahjaksi.
Nyt se on teidän.
Erittäin hienoa.
Jääkää vieraakseni.
Olette vieraanvaraisuutemme suojassa.
DAMASKOS KOLME VIIKKOA MYÖHEMMIN
Hienoa, että palasitte. Haavoittuneena mutta hengissä.
Se ei ole mitään.
Minun täytyy tunnustaa jotain. Annoin pistoolinne pois.
Ne olivat teidän, eivät minun. Ne olivat vain koristeita.
Vihdoinkin niistä oli hyötyä.
- Pyydän anteeksi. - Olkaa vaiti. Vihdoinkin jotain tapahtui.
Luoteja lensi.
- Aion nyt mennä Ha'iliin. - Keskelle Arabian niemimaan aavikkoa.
- Se on kiellettyä aluetta. - Tietomme ovat peräisin 1850-luvulta.
- Miksi ihmeessä Ha'iliin? - Se on arabimaailman salainen keskipiste.
Haluan tavata emiiri ibn Rašidin. Hän on tärkeä. Hän hallitsee Arabiaa.
- Kuka tulee mukaanne? - Fattuh ja muut mieheni.
Mitä? Luotan heihin.
- Tulitte aikaisin. - Palaanko myöhemmin?
- Mitä teette? - Tämä ori on teille.
- Tarvitsette Arabian parhaan hevosen. - Maalaatte sitä. En ole nähnyt moista.
No...
- No mitä? - Minun täytyy tunnustaa jotain.
- Varastin sen teille. - Varastitteko hevosen?
Katsokaa, mihin se pystyy.
Hienoa, Salahadin!
En varsinaisesti varastanut sitä vaan otin sen käyttöön.
- Keneltä? - Turkkilaisilta. Vihollisilta.
Tein kaksi asiaa.
Lahjoin lehden päätoimittajan kirjoittamaan leviävästä hevostaudista.
Esitin valheellisesti eläinlääkäriä.
Tutkin turkkilaisten varuskunnan hevoset. Tämä ori piti viedä välittömästi pois.
Laitoin sen suoraan karanteeniin.
Joten Ison-Britannian konsuli Richard Doughty-Wylie...
Varasti teille hevosen.
Jättäkää meidät kahden. Neiti Bell, käskin teidät...
Kukaan ei käske minua.
- Kutsuin teidät tänne. - Se kuulostaa hieman paremmalta.
Mennään suoraan asiaan.
Lähditte seikkailemaan erämaahan, enkä halunnut tukea hanketta.
- Lievästi sanottuna. - Sota kasvaa ja kiihtyy.
Maallemme olisi hyvin hyödyllistä, jos uteliaisuutenne olisi -
- systemaattisempaa. - Mitä tarkoitatte?
Olisitte ainoa vakoojamme valtavalla alueella, josta tiedämme hyvin vähän.
Lyhyesti ilmaistuna: ei käy.
- Pelkkä ei? - Kyllä. En vakoile kenenkään puolesta.
Mikä teitä vetää kohti beduiineja?
Jokin, mitä te ja maailmanne ette koskaan ymmärrä.
Heidän vapautensa, arvokkuutensa -
ja heidän elämänsä runollisuus.
Hyvää päivän jatkoa.
- Herra Wylie. - Richard. Sano minua Richardiksi.
Richard...
En ole valmis.
- En koskaan ole... - Olisi mitä?
En koskaan enää ole miehen kanssa.
Sillä menetin miehen.
- Menetit? - Kyllä.
Olen leski.
- Leski? - Kyllä. Ei...
Tavallaan olen.
- Olen ollut hölmö. - Ei...
- Suotko anteeksi? - Tietenkin.
No...
Näen valoisan tulevaisuuden. Suuruutta.
Suuria rikkauksia.
Suuri kohtalo odottaa.
Ei, luon oman kohtaloni.
- Mitä muuta tarvitsemme? - Kiniiniä, jodia ja vastalääkettä.
Emme osta vastalääkettä skorpioninpistoon. Olemme varovaisia.
Yhtäkään beduiinia ei ole koskaan pistetty, eikö totta?
Kyllä. Kuten haluatte. Saamme täältä kaiken tarvittavan.
Hyttysverkkoja, kenttäsängyn ja kangasammeen.
- Tarvitsemme näitä. - Osaatte asianne. Ne ovat parhaita.
Tarvitsemme neljä satulaa. Mitä ne maksavat kappaleelta?
Ylhäisen rouvan ei tarvitse maksaa. Olkaa hyvä.
- Miksi? - Šeikin vieraat eivät maksa.
Neljä satulaa. Laitan ne valmiiksi.
Kiitos paljon.
- Minun täytyy tunnustaa jotain. - Tunnustaa?
Hevonen oli kaunis, mutta se ei olisi selvinnyt dyyneistä.
- Mitä teit? - Fattuh vaihtoi sen torilla.
Neljään parhaaseen dromedaariin. Anteeksi.
- Gertrude, älä lähde. Ei nyt. - En voi muuta, Richard.
Sydämeni ei ole valmis.
Huomaan sen. Jää pariksi viikoksi.
Ei! On joulukuun loppu. Pian aavikolla ei voi kulkea.
- Kaipaan sinua. - Älä sano sellaista.
- Täällä on yksinäistä ilman sinua. - Sinulla on vaimo.
- Onneton avioliitto on sietämätöntä. - Tämä tuli tyhjästä.
Tyhjästä, Richard. En voi koskaan olla sinun. Olet naimisissa.
Minä järjestän asian.
Kirjoitatko minulle?
Kyllä, jokaisesta aavikon postitoimistosta.
Kirjoitan päiväkirjaa sinulle.
- Tuuli huutaa. - Mitä se huutaa?
Tuuli huutaa hiekasta ja myrskystä.
UUDENVUODENPÄIVÄ
KESKI-ARABIA NAFUDIN AAVIKKO
- Voiko lady näyttää, miten se tehdään? - Miten muna keitetään?
Aavikolla ei ole munia saati kanoja.
- Keitä sitä viisi minuuttia. - Aavikolla ei ole minuutteja.
- Rukouksen ajan. - Se on aina läsnä.
Richard, yritän olla ajattelematta sinua, mutta outoa kyllä...
Olet ajatuksissani jokaisella askeleella aavikolla.
Kokkini ei tunne ajan käsitettä. Hän ei ole koskaan keittänyt kananmunaa.
Olen jo omaksunut aavikon, kuin se olisi kotini.
Hiljaisuus ja yksinäisyys ympäröivät minut kuin läpitunkematon huntu.
Se on syvempää unta kuin sivistys saa aikaan.
Sitten tietön aavikko jatkuu.
Ennen heimosotia paikka kuhisi elämää.
Nyt täällä on vain aaveita.
Mikä se on?
Miten tämä on mahdollista?
Tämä on konsulilta.
Konsulin sanansaattaja on varmaan ratsastanut tauotta.
Jäämme tänne yöksi.
Rakkaani, aavikko on saanut sinut, ja sydämeni on kanssasi.
Jos olisin vapaa ja täydellinen ritari -
olisi sopivampaa suudella sinua.
Jumala on tuonut meidät yhteen siunattua hetkeä varten.
Voi sitä hurmiota.
Ehkä koemme sen taas ajan varrella.
En saa unta. Kello on yksi aamulla.
Sinä, sinä ja sinä olette leponi tiellä.
Kutsuit minua kerran elämäksi ja tuleksi.
Minä liekehdin ja palan. Yritän häätää äänen sisältäni.
"Koko maailman nähden, ota minut omaksesi."
Mutta silti...
Ole hyvä ja toimita tämä.
Tämä ei riitä. Tämä on aavikko, ei postitoimisto.
Minulla on vain aasi kulkemiseen.
Riittääkö tämä?
Kiitos.
Richard, tuskin kukaan maailmassa on yhtä onnellinen kuin minä nyt.
Aavikkoon kastetulla ei ole muuta pelastusta.
Kun olemme liikkeellä, tuntuu siltä, että kaikki on takanamme.
Vain varjomme liikkuvat kuin muistuttaakseen entisestä.
Šeikkimme haluaa kutsua teidät telttaansa.
Hyväksyttekö kutsun?
Se olisi suuri kunnia.
Šeikki Harb kutsuu Aavikon kuningattaren telttaansa.
Kiitos.
Perinteemme mukaisesti minulla on kunnia kutsua teidät juhla-aterialle.
On kunnia nauttia vieraanvaraisuudestanne.
Telttani saavuttavat ovat vieraitani. Lausutte arabiaa erinomaisesti.
Olette urhea. Yhtä urhea kuin beduiinit.
- Menettekö Ha'iliin? - Kyllä. Haluan tavata ibn Rašidin.
Meidän täytyy puhua ibn Rašidista. Hänellä on mahtavia vihollisia.
- Ibn Sa'ud? - Ja monia muita. Hän ei ole Ha'ilissa.
- Missä hän on? - Sotimassa etelässä.
- Eiko hän tehnyt rauhan anizahien kanssa? - Se päättyi. Varokaa Ha'ilia.
Siellä murhataan ihmisiä.
- Onko se minulle? - Kyllä.
Šeikki Harb, olette ollut hyvin vieraanvarainen.
Viihdytitte minua loistavilla tarinoilla aavikosta.
Kaikki beduiinit ovat tarinankertojia.
Annoitte tietoa heimoista ja Ha'ilin tilanteesta.
Haluan kiittää siitä.
Haluan antaa teille kiikarini.
Näen nyt selkeästi, joten en tarvitse niitä. Ne ovat lahja teille.
Minusta on tullut aavikonkävijä, joka on hyvin rikas.
Kiitos. Oppaani Hamad tulee saattajaksenne.
Kukaan ei käy kimppuunne, mutta kukaan ei pääse pois Ha'ilista.
Haluamme nähdä teidät uudestaan. Elossa. Jos Luoja suo.
Jos Luoja suo.
Näette pitkälle.
Voi...
Ha'il.
- Hiekka on pehmeää, leiriydymme tähän. - Mitä teemme seuraavaksi?
Odotamme. He tulevat toivottamaan meidät tervetulleiksi -
tai tappamaan meidät.
- En näe ketään. - He keskustelevat siitä, mitä tehdä.
Orjia. En tiedä, mitä tämä tarkoittaa, mutta se on varmasti loukkaus.
Vain nainen. Miehet pysyvät ulkona, vain nainen on kutsuttu sisälle.
Minä olen Ibrahim, rakkaan emiirimme setä.
Saanko tavata hänet?
- Hän ei ole täällä. - Milloin hän palaa?
Hän sotii vihollisiamme vastaan. Ette voi lähteä ennen hänen paluutaan.
Entä mieheni?
Asutte täällä.
Olen Fatima, emiirin täti. Turkiyyeh pitää teille seuraa.
Tervetuloa. Olette Aavikon kuningatar. Huhut ovat kameleita nopeampia.
Nimeni on Gertrude Bell.
- Kuka lähetti teidät? - Ei kukaan.
- Tulin omasta tahdostani. - Omastanne?
Tunnen maailmaa. Olen Istanbulista. Sulttaani antoi minut ibn Rašidille.
Mitä aiotte?
Haluan tavata ibn Rašidin.
Ibn Rašid ajettiin pois Ha'ilista. Hänen naisensa menivät hänen mukanaan.
Sekä kaikki hänen heimostaan, mutta minut hän jätti tänne.
- Oliko hän emiirin vieras? - Kuusi vuotta sitten hallinneen.
Mitä tapahtui?
Palatsi on täynnä salaliittoja ja murhia.
- Mitä emiirille tapahtui? - Hänet salamurhattiin.
Sekä kaksi seuraavaa emiiriä. Kaikki muutaman vuoden sisällä.
Eunukit tapettiin heidän mukanaan. Haaremi siirtyi mieheltä miehelle.
- Kuka on hallitseva emiiri? - Perheestä oli harvoja jäljellä.
Hän on nuori. Hän on sotaretkellä pohjoisessa.
Hänen tätinsä Fatima on oikea hallitsija. Hän on emiiri.
Kaunista.
Olen ollut kolme viikkoa vankina.
Ette ole vanki. Miehistänne pidetään hyvää huolta.
Teidät pidetään täällä, kunnes emiiri päättää.
- Päättää mitä? - Pitääkö hän teidät täällä.
Minkä vuoksi?
Toivon, että liitytte emiirin haaremiin. Hän ilahtuisi siitä.
Fatima, se ei ole minun toiveeni.
Milloin hän palaa?
Tiedätkö sitä?
- On ilo tavata vieraani. - Hänen on ilo tavata vaimonsa.
- Haaremiinsa. - Kyllä, vaimoni.
Emiiri, on kunnia tavata teidät.
Olen kuitenkin jo naimisissa. Olen Ison-Britannian konsulin haaremissa.
Tästä tulisi ongelma miehelleni ja hänen maalleen.
Sain muuta tietoa.
Mies ei koske naimisissa olevaan naiseen.
Profeetta, rauha hänen kanssaan, opetti niin.
Rakas Richard. On selvää, että Rašidin suvun valta on päättymässä.
Ibn Sa'udin tähti on nousemassa.
Keski-Arabian tulevaisuus on hänen käsissään, ei Ha'ilin asukkaiden.
Kerron sen brittiläiselle arabivirastolle.
Viime vuosien tutkimusmatkani, joilla olen tutustunut maahan, sen kansaan -
heimoelämään ja hallintoon, ovat antaneet minulle ainutlaatuisen kuvan.
Kuvan, jonka vain minä voin maalata.
Mitä itseeni tulee, tunnen pitkän valmistautumisen -
jonka tarkoitusta en tiedä, päättyneen.
Uusi kohtalo odottaa minua.
Nyt edessäni on vain paluu luoksesi.
DAMASKOS
Mennään rauhallisempaan paikkaan.
Luin päiväkirjasi.
- Se oli tarkoitettu sinulle. - Maailma muuttuu.
Aavikolla ollessani sota levisi koko maailmaan, enkä huomannut sitä.
Koko Eurooppa sotii.
Venäjä ja Japani.
Yhdysvallatkin lähti mukaan.
Gertrude, haluan kertoa jotain.
Olen värväytynyt rintamapalvelukseen.
Odotin sitä.
Kun palaan sodasta, hoidan asiani kuntoon Judithin kanssa.
Sitten olen vapaa.
Ammun mieluummin itseni kuin elän ilman sinua.
Miksi sanot noin?
Gertrude.
Sinun tulee tietää jotain.
Judith on puhunut pahaenteisesti siitä -
että hän tekee itsemurhan, jos haen eroa.
- Ymmärrän. - En tiedä, uskonko häntä, mutta...
...rakkaus on tyranni, joka ei anna armoa kenellekään.
KAIRO, HEINÄKUU 1915 BRITTILÄINEN ARABIVIRASTO
Gertie. Itämaasihteeri. Onneksi olkoon.
Ihan kuin virka olisi luotu sinut mielessä.
- Ovatko he kaikki henkilökuntaasi? - Kyllä.
Sinusta on tullut vanhempi neuvonantaja, Lawrence. Poliitikko.
Teknisesti olen alaisesi, mutta...
Kaltaisiamme ei ole. Sinusta on tullut jonkinlainen kuningatar.
- Vain nainen, joka kaipaa miestään. - Upseeriasi kahmimassa kunniaa.
Kyllä.
- Neiti Bell, menkää lähemmäs Churchilliä. - Haluamme saada pyramidit kuvaan.
Mitä odotatte konferenssilta, herra Churchill?
Arabimaailma on muuttumassa.
Mitä panostaminen Lähi-itään tarkoittaa suhtautumiselle Intiaan?
Churchill yrittää tehdä tästä brittiläisen imperiumin saavutuksen.
- Mitä se sitten on? - Emme johda heitä itsehallintoon.
Arabivaltiot ovat heränneet, tämä on niiden ansiota.
Tietenkin.
- Brittiläisen imperiumin leijonat. - Otamme kuvat pyramidien edessä.
Herrat, oletteko valmiita kuvaamaan? Hieman vasemmalle, sir.
- Liikkumatta, herra Lawrence. - Onnistuiko? Kuvasta tulee mahtava.
Herra Churchill, tästä tulee loistava kuva. Vielä yksi, herra Churchill.
Sikarini sammui. Tämä on maailmanloppu.
- Vielä yksi, herra Churchill. - Näytätte upeilta.
- 4 000 vuotta historiaa katsoo teitä. - Hiljaa, Lawrence. Napoleon sanoi noin.
Kaikki yhdessä. Loistavaa.
Tappiot Gallipolissa ovat valtavat. Australialaiset menettivät -
30 000 miestä yhdessä päivässä.
- Kenraali, tieto on salaista. - Huomenna koko maailma tietää tästä.
Hyökkäystä johtanut Doughty-Wylie on jo saanut Viktorian ristin.
- Sanoitteko Richard Doughty-Wylie? - Walesin kuninkaallisesta rykmentistä.
Viktorian ristin saavat vain kaatuneet.
- Totta. - Hän haki kuolemaa aviomurheidensa vuoksi.
Suokaa anteeksi.
Fattuh.
Mitä tekisin ilman sinua?
Seuraan teitä maailman ääriin.
Rakas päiväkirja. Käännyn puoleesi sydänsuruissani.
Elämäni tuntuu päättyneen. Kuin rakkautta ei olisi tarkoitettu minulle.
Vain ottamani suuri tehtävä saa minut jaksamaan.
Kairosta on tullut taas yksi maailman keskuksista -
ja aloitan uutta elämää poliitikkona.
Gertrude.
- Prinssi Faisal haluaa tavata sinut. - Hän on joka paikassa.
Miten Husain ibn Alin kolmas poika suhtautuu veljiinsä?
Heitä kiinnostaa vain ratsastus.
Gertrude, meidän täytyy pelata heidän säännöillään.
Faisal on järkevä, ovela ja armoton.
Hän on silti oikea hallitsija tällä hetkellä, jos olemme rehellisiä.
On vaarallista olla rehellinen, ellei satu olemaan tyhmä.
Englannin täytyy luopua siirtokunnista mahdollisimman nopeasti.
Pelkään maani puolesta, kun muistan jumalan oikeudenmukaisuuden.
Veljeni Faisal ja minä luimme raporttinne arabimaailmasta.
Onneksi olkoon, ilmaisette tunteitamme tarkasti.
Kukaan lännessä ei tunne beduiinin sydäntä yhtä hyvin kuin te.
Beduiinit kutsuvat teitä nimellä al khatun, jalosukuinen nainen.
- Se on suuri kunnia. - Meistä te olette oikeauskoisten äiti.
Se oli Profeetan vaimon arvonimi, rauha hänen kanssaan.
Teidän Profeetan jälkeläisten ja aavikon kansojen edessä -
en ole sen kunnian arvoinen.
Haukkanne ovat kuninkaiden veroisia.
Teistä tulee pian kuninkaita.
Keiden kuninkaita?
Rakastamieni ihmisten.
Miksi englantilainen nainen rakastaa meitä noin paljon?
Homsissa asuu mies, johon luotan.
Hän...
Hän on pelastanut henkeni aavikolla monta kertaa.
Hänen äitinsä on vanha. Hänellä on viisi poikaa. Hän sanoo:
"Fattuh, jonka luotan hautaavan minut."
Sitten hän puhuu säästä ja puutarhasta.
Vain siitä syystä, Fattuhin vuoksi -
sydämeni on aina puolellanne.
Luvallanne lähden nyt.
Kulje rauhassa.
Miten hän voi tietää, että meistä tulee kuninkaita?
Hän on kuninkaantekijä.
Hän on aavikon kruunaamaton kuningatar.
Faisalista ja Abdullahista tuli pian Irakin ja Jordanian kuninkaat.
Gertrude Bell laati kuningaskuntien rajat.
Hänen suosituksestaan britit auttoivat ibn Sa'udia valtaamaan Arabian niemimaan.
Gertrude Bell ei koskaan mennyt naimisiin.
Hän kuoli Bagdadissa 1926, jonne hänet myös haudattiin.
Beduiiniheimot muistavat hänet lämmöllä -
ulkomaalaisena, joka ymmärsi heitä parhaiten.